לשון הרע גם בלי הוכחת נזק
בית המשפט העליון קבע: חברות ותאגידים יוכלו מעתה לתבוע פיצויים ללא הוכחת נזק על פי חוק איסור לשון הרע
בשנת 1998 תוקן חוק איסור לשון הרע, כאשר נוסף לו סעיף 7א' לחוק, המאפשר לאדם אשר שמו נפגע, לתבוע פיצויים ללא הוכחת נזק של עד 50 אלף שקלים. מהר מאוד עלתה השאלה, האם תאגידים יוכלו לעשות שימוש בתיקון הנ"ל ולתבוע גם הם פיצויים ללא הוכחת נזק ממפרסמים אשר פגעו בשם התאגיד?
התשובה לכאורה ניתנת מכוח ההגדרה הבסיסית בסעיף 1 לחוק איסור לשון הרע עצמו: " אדם לרבות תאגיד". כלומר, תאגיד על פי חוק איסור לשון הרע יוכל לתבוע את פיצוייו מבלי להוכיח את נזקו. הבעיה המשפטית שהתעוררה היתה בשל הסתירה בין חוק איסור לשון הרע אל מול פקודת הנזיקין, שם נקבע כי "תאגיד לא יפרע פיצויים בשל עוולה אלא אם גרמה לו נזק".
עיננו הרואות התנגשות משפטית בין חוק איסור לשון הרע לפקודת הנזיקין: החוק מאפשר תביעת פיצויים ללא הוכחת נזק והפקודה לא מאפשרת. ההתנגשות המשפטית הזו הובילה לאין ספור פסיקות סותרות, חלקן קבעו כי תאגידים אשר תבעו פיצויים ללא הוכחת נזק סטו מן המותר וצידדו בסע' 10 לפקודת הנזיקית, האחרות קיבלו תביעות שכאלה והעדיפו את חוק איסור לשון הרע, הדבר הוודאי היחיד בעניין היה חוסר הוודאות.
הרי מה שונה תאגיד אשר מבקש לתבוע פיצויים לפי חוק איסור לשון הרע בשל פרסום מעוול מאדם? שניהם יתקשו עד מאוד להוכיח את נזקם בשל פגיעה בשמם הטוב, והדרך היחידה שתאגיד יוכל להוכיח לבית המשפט שנגרם נזק לשמו הטוב בשל פרסומים דיבתיים, היא להמציא לבית המשפט סקרים וחוות דעת אשר מסרבלות את הרציונל שבחוק איסור לשון הרע, והוא: אם פגעו בשמך נגרם לך נזק, גם אם נזק שלא ניתן להוכיחו.
כאמור, עד לאחרונה תאגידים ששמם הוכפש היו באפלה מוחלטת לגבי יכולתם לתבוע את המפרסמים מבלי להוכיח את נזקם.
בחודש אוגוסט 2016, איחד בית המשפט העליון שני ערעורים שהוגשו אליו בעניין זה, וכבר בפתח פסק דינו ציין המשנה לנשיא רובינשטיין את השאלה המשפטית שעל הפרק: "השאלה המשותפת לשני התיקים היא האם ניתן לפצות תאגיד על לשון הרע נגדו בלא הוכחת נזק"
![עו"ד בן קרפל עו"ד בן קרפל](https://pic1.calcalist.co.il/PicServer2/20122005/567993/17_l.jpg)
המשנה לנשיאה, השופט רובינשטיין, כתב את פסק הדין ונגע במספר נקודות חשובות, ביניהן:
"השכל הישר יורנו, כי אין דרך אמיתית להוכחת הנזק במקרים רבים, אבל אותן תכליות שעמדו בבסיס גישתו של המחוקק בחקיקת סעיף 7א, יפה כוחן לתאגיד כמו לאדם בן אנוש, שכן מדוע על תאגיד אשר נחשף ללשון הרע לשאת בנטל הכבד, היקר כלכלית ולעתים בלתי-אפשרי, של הוכחת נזק ספציפית? אין זו דעתנו."
בסופו של דבר קבע השופט את ההלכה המתבקשת:
"כללם של דברים, איננו נעתרים לערעורים, והמסר שבפינו הוא כי ניתן לפצות תאגיד על לשון הרע נגדו ללא הוכחת נזק, בגדרי סעיף 7א לחוק "
השופטים עמית וזילברטל הצטרפו לקביעה זו, מכאן שמעתה תאגיד אשר שמו הטוב נפגע יוכל לתבוע את פיצוייו לפי חוק איסור לשון הרע מבלי להוכיח את נזקו.
עו"ד בן קרפל עוסק בתחום לשון הרע